Jeg fikk nå vite at vi har sendt ut seks politifolk og to søkehunder.
Det letes i ørkenen etter tre savnede tenåringer.
- Frivillige leter fremdeles. - Om noen har opplysninger om...
Tiden går og man setter inn alle ressurser for å finne tenåringene.
13. MARS 1997
Jeg leste en artikkel. Du aner ikke hvor bra man kan tjene på å fotografere mat.
- Hva er hemmeligheten bak en bra burger? - Først må man få grillkullet varmt.
Glovarmt, så kjøttsaften bevares. Så snus den bare én gang.
Det er hemmeligheten.
Ønsk deg noe fint, kjære. Fortsett!
Fortsett. Du klarte det!
Kom igjen. Sitt ned.
Om du snakket med voksne Sophie, hva ville du si til deg selv da?
Jeg vet ikke.
Gi Sophie råd for framtiden.
Sophie, når du blir eldre, må du adlyde mannen din.
Hva, til Soph? Skal jeg gjøre det nå?
Gratulerer, elskling. Glad i deg.
Jeg er glad i deg, Sophie. Du er best. Din bror er gal, men jeg er glad i ham.
- Nå skal han snakke med deg. - Nei, jeg er regissør.
Gi meg kameraet nå. Det er din tur. Sett deg ved siden av søsteren din.
Nå vet du hvordan jeg har det. Si noe pent til søsteren din.
En fin lykkeønsking til seksårsdagen hennes.
Sånn husker jeg broren min. Eller jeg prøver.
Sittende ved siden av meg på seksårsdagen min.
Før vi visste livet vårt ville endres. Dette var siste gang vi var sammen.
Hei, hvordan går det? Så godt å se deg.
- Hvordan var flyturen? - Bra. Dette er Jay. Steve, faren min.
Hva har du pakket, Jay?
- Skal dere filme hele tiden? - Ja, det er tanken.
Jeg føler meg som Harrison Ford. Jeg står på lureparkeringen.
De lurer en. Den offentlige parkeringen er nesten i neste fylke.
Parkerer du der, mister du flyet.
Plassen din på flyet blir solgt, og du sitter med skjegget i postkassa.
- Har dere en egen dokusåpe? - Ikke en dokusåpe, pappa.
- Det er en dokumentar. - En dokumentar? Ok.
Hva handler dokumentaren om, da?
Den handler om Josh.
Josh?
Om dere har opplysninger, så ring hjelpelinja.
Det letes i ørkenen etter tenåringene.
Letemannskapene er fordoblet. Man gjør alt for å finne tenåringene.
Vi kommer til å vende tilbake inntil alt er gjort som gjøres kan.
Frivillige leter fremdeles og det tas satellittbilder i området.
Politiet er inne i tredje uke i letingen etter tenåringene
Ashley Foster, Mark Abrams og Josh Bishop.
- Solgt. - Ja.
- Vil du ikke bli med inn? - Nei, det er best jeg lar være.
- Hils mamma fra meg, ok? - Ja. Vi snakkes senere.
- Så fin lugg. Du er så søt! - Takk, mamma.
Gå gjennom alt, ellers havner det på loppemarked.
Det er greit, jeg trenger ikke suttekluten min.
Som du ser, har jeg ikke forandret på noe her.
Du kan vel hjelpe meg å pakke dette?
Jeg har masse esker i garasjen. Det burde ikke ta oss to lang tid.
Har du båndene ennå?
- Er det dette? - Ja, det var sånn det hele begynte.
PHOENIX-LYSENE
Nei, det er din tur. Nå vet du hvordan jeg har det.
Si noe pent til søsteren din. En lykkeønsking på seksårsdagen.
Kom igjen.
Ok. Sophie, jeg har bare én ting å si deg.
Oi, se!
- Oi, er det et fly? - Jeg vet ikke.
Josh, vær forsiktig.
Nei, det er nok ikke noe fly.
Oi, se. Et fjerde.
Det er en slags formasjon, men de beveger seg ikke.
Fem, seks, sju lys.
- Har dere sett noe liknende? - Oi, så dere?
- Hva er det der? - Hva er det?
- Det er definitivt ikke noe fly. - Det der er ett objekt.
- Jeg har aldri sett noe liknende. - Zoom inn på det.
De er vekk.
- Hva var det? - Jeg vet ikke.
De må ha forsvunnet bak... De forsvant kanskje bak fjellet.
Det er skyfritt.
- Det var interessant - Vet dere hva det var? Det var ufoer.
- Det var ufoer. - På tide å rydde.
- Kødder dere? Pappa. - Det var nok...
- Det var nok noe militært. - Vi må hente gavene, Josh.
- Josh, legg vekk kameraet og rydd. - Soph, hva tror du at det var?
Jeg vet ikke!
- Herregud. - Gikk det bra, Soph?
- Gikk det bra? - Ja.
- Var det flyvåpenet, pappa? - Håper det var vårt flyvåpen.
- Bestefar? - Det var fantastisk!
Da lysene dukket opp over Phoenix, tenkte folk på ufoer og ytre rom.
- Vi sto omtrent her. - Her.
De fløy over dalen mot Sørfjellet, i V-formasjon.
Det var uhyre interessant.
Det militære har ikke nevnt noen testflyging fra Luke flybase.
Mange lurer på hva de lysene var.
Flyvåpenet vet ikke hva det var. Om det stemmer, hva var det da?
Nå ber jeg konstabel Stein
føre inn den tiltalte, så vi får se den skyldige.
Hold ham unna meg. Dette viser at dere tar dette altfor alvorlig.
Ingen tok det så veldig alvorlig, unntatt Josh.
Var han ganske sta når han hadde fått en fiks idé?
Ja, han lot seg ikke stoppe.
LYSENE I PHOENIX-FOLKETS RØST
"LYSENE I PHOENIX"
EN FILM AV JOSHUA BISHOP
Har du tid litt?
Nei vel...
- Det var en V, sånn. - Så du det selv?
Jeg sa: "Se på det der."
Jeg vet at ufoene kommer til å gå løs på oss.
De angriper oss en dag. Og om det...
Og om det skjer, så er vi forberedt.
- Så du lysene? - Nei, ikke personlig.
- Så du dem på nyhetene? - Ja.
- Stilig. Kanal 3? - Nei.
Samme, det. Tror du at det var en ufo?
- Jeg vet ikke, kanskje. - Ok, så...
Får jeg spørre deg om noe? Får jeg gi deg et råd?
Dette er et intervju, hva? Kanskje du bør stille mindre ledende spørsmål.
Ikke bare still ja-og nei-spørsmål. Få meg til å snakke.
- Ja vel, greit. - Var det her jeg sto?
Hun hadde en helt elektrisk sjarm.
Den gjorde at hun fikk folk til å åpne seg. Folk stolte på henne.
Jakk ville at hun skulle bli advokat, men jeg tror hun ville bli journalist.
God morgen, Camden Park High School. Dette er Ashley Foster på CPTV.
Jeg vil bare si hei til alle nykomlinger. Velkommen om bord.
Skapkoder kan være vriene, men dere får det til, slik jeg gjorde.
Sammen er vi et team og dette er ikke teamwork.
Så søtt.
- Hva syntes dere om Josh? - Vi kjente ham ikke.
Er det Josh sin årbok?
- Ashley har signert den. Der. - Å ja, se.
Han var aldri en av ungene som kom hit på besøk.
Der er det, Josh Bishop.
- Hun hadde mange venner. - Ja, hun var sjarmerende.
Har du hørt fortellingen om Esekiels vogn?
- Fra Bibelen. - Ja vel. Definitivt ikke.
Esekiel sier Gud kommer ned fra oven i en vogn som lyser opp himmelen.
Det er øyne overalt på utsiden av vogna.
- Hvorfor skulle Gud trenge et romskip? - Nettopp.
Han er jo verdensrommet. Ja.
- Ok, vi er ferdige. - Fikk du det med? Ok. Ha det.
Ei søt jente, vi møttes noen ganger.
Jeg vet at Josh var forelsket i henne.
Jeg håper... Nå begynner jeg å grine. Jeg håper at hun likte ham.
Siden de tilbrakte så mye tid sammen
ville det vært fint å vite at han fikk oppleve det i sitt korte liv.
Ashleys håndskrift.
Hva vet dere om det Ashley og Josh jobbet med?
Det visste vi ikke noe om før senere.
Det var etterpå. Vi visste veldig lite.
EKSPERTER
Vi skal treffe noen astronomer. De har masse steiner og sånt å vise oss.
- Så nå må vi være på tå hev. - Hva vil det si?
- Vi må være profesjonelle. - Jeg er alt ganske profesjonell.
- Jeg er ingen amatør. - Vet det, men jeg er litt nervøs.
- Jeg vil det skal gå bra. - Har du forberedt spørsmål?
- Ja, mange. Har du ryggsekken min? - Ja, det har jeg.
Har du holdt en meteoritt før? Jeg begynner med denne.
Vi blir oppringt om ufoer med jevne mellomrom.
Ringte folk og spurte da Phoenix-lysene ble sett?
Ja.
- Det var han som filmet det. - Var det du som filmet det?
Gratulerer. Kan du lære deg å fokusere?
- De flyr i formasjon. - Det er høyst sannsynlig signalraketter.
Nødrakettene er langt unna, så man ser bare et lysskinn som henger i luften.
En fallskjerm holder dem i luften.
Er du 100 prosent sikker, eller 99 prosent og åpen for muligheten?
Nei, jeg er 100 prosent sikker på det.
- Et jetfly. - Et F-18.
- Hvordan vet du det? - Han har øre for sånt.
Nærmere kom jeg ikke. En fyr stirret på meg. Han vurderte nok å ringe vakten.
Tror du det var flyvåpenet? Tror du...
- Jeg vet ikke hva jeg tror. - ...på skjeggapene i astronomiklubben?
- Jeg er skuffet. Du er ikke produsent. - Visst er jeg produsent.
Jeg har funnet rett avdeling.
- Eldgamle ufotreff. - Se, helleristninger.
Det der er definitivt et romskip.
- Er ikke det den der bibelgreia? - Esekiels vogn.
- Vent, det er som maskinen i Kontakt. - Jeg elsker den filmen.
"Jeg er klar. Jeg er klar!"
- Maskinen slipper deg. - "Herregud! Jeg passerer et markhull!"
ØRKENENS BOTANISKE HAGE
Jeg vil ikke virke utakknemlig, men hva gjør vi her?
Vi burde bryte oss inn i Område 51.
Hva heter du og hva er jobben din?
Tony Duncan, jeg kommer fra apachenasjonen.
Vi forteller ofte historier.
Mange av våre skapelsesfortellinger handler om at vi var oppe blant lysene.
Oppe i himmelen. Det kan ha vært et av våre folk der oppe.
- Du så lysene i forrige uke? - Jeg så dem ikke akkurat da.
Jeg har hørt alles fortellinger og til slutt så jeg filmen.
Første tanken min var at det er stjernefolket. Våre slektninger.
Du sa du ikke så dem akkurat da. Hva mente du med det?
Lenge før lysene i Phoenix
så jeg og min barndomsvenn Pony
samme lysene, men nærmere. Vi fulgte etter dem.
- Så dere samme formasjon? - Ja, de var på himmelen.
De var her, dro fort videre, rundt om.
Det var spennende. De fløy over sletta og vi sprang langt ut på sletta.
Vi rev oss til blods på bena.
Til slutt fløy de høyt opp på himmelen, til vi ikke så dem lenger.
Vi snakker fremdeles om det, Pony og jeg.
Det var borte i Salt River, i Salt River-reservatet.
Så langt går ikke bussen.
- Dit skal vi. - Vi skal avgjøre om vi skal dit.
For å være litt pirkete.
Hva? Er du redd for himmelfolket?
- Eller for å bli ført til åndeverdenen? - Jeg trodde litt på ham.
Vær så snill, bli med. Jeg trenger produsenten min.
Det ville bli en rå dokumentar å reise rundt på skoler med.
Hvordan kommer vi dit?
- Det er til meg! - Mark, jeg har ikke sett deg på lenge.
- Vet det. Hvordan går det? - Bra, og med deg?
Du ser fantastisk ut. Har du gjort noe med håret?
- Seriøst? Slutt å flørte med mamma. - Jeg flørter ikke med moren din.
Men hun er ganske fin.
- Kjør. - Her er viktigste utstyret vårt.
Min Grand Jeep Cherokee fra 1994.
Sekssylindret motor, blodrød lakk, takgrind.
Førti centimeters bakkeklaring, perfekt å kjøre rundt i ørkenen med.
Unnskyld.
Fenomenet er tilbake.
For andre gang på en uke er det sett lys over Phoenix.
- Mark, se! - Synet fascinerte folk i området.
Det kunne ikke høres, men man visste at det var der. Det var enormt.
Øyenvitner beskriver det de så som identisk med det tidligere fenomenet.
- Er det aliens, altså? - V-formasjonen fløy fra vest til øst.
- Videoen er filmet i Mesa. - Jeg vet hvor det er.
Vent, her er det! Høyre! Høyre! Kjør!
Si fra før neste gang.
Dæven.
Her er det. De var over åsen der.
Hva det enn var, så er de borte nå.
Du.
Du, se her.
Det er noen der oppe.
- Du vet at vi må opp om seks timer? - Vi er nesten på toppen..
Ned!
Slokk lyset. Hva gjør du? Josh!
- Josh, vi stikker. - Vent.
Det er purk der oppe.
- De har ikke registreringsskilt. - Det blåser jeg i. Kom nå.
Det er bare purk.
Purken farter ikke rundt om natta med teleskop.
De leter etter ufoen.
- Josh, jeg bryr meg ikke. Kom nå. - Det er det de leter etter.
- Hei! - Fanken! Løp, for svarte!
Den første observasjonen skjedde over Sørfjellet.
Den andre skjedde her.
Vi skal hit, i banen de andre to tok. Ingen vet om dette.
- Jeg sa jo det. - Det finner vi ut i morgen.
- Det var en uvanlig sak. - Hvordan da?
- Uvanlig at tre unge forsvinner. - Uvanlig fordi de var tre?
Det er ofte én eller to, kjærester. Men det faktum at de var tre
gjorde det uvanlig.
- Hva pleide dere å drikke? - Jeg drakk alltid limonade.
Mark tok alltid selvmordsvarianten. Rett ned, en skvett av alt.
DAN ABRAMS MARKS BROR
Husker du kvelden da du fikk den telefonen?
Ja visst. Jeg gikk første året på Arizona State University.
Jeg fikk en telefon sent om kvelden. Mamma sa Mark ikke hadde kommet hjem.
Pappa trodde jeg hadde tatt ham med på fest og at han var full.
Han var forbannet. Mer forbannet enn faren til Ash, tro det eller ei.
Mamma sa at om jeg fikk dem hjem, så ville jeg slippe straff.
De nektet å tro meg.
Jeg skjønte ikke at jeg var deres siste fornuftige forklaring
før det virkelig rablet for dem.
Jeg har funnet noe. En forlatt bil ute ved riksveien.
Sitter det noen i kjøretøyet?
- Nei. Bilen virker forlatt. - Mottatt.
- Skal jeg sette mobilen i flymodus? - Spiller ingen rolle om du lar være.
- Jeg gjør alltid det om bord i fly. - Det er bare piss.
Jeg ville snakke med deg, siden du var med på letingen etter broren min.
- Kan du fortelle litt om det? - Det var en merkelig sak.
- Det var der de fant bilen. - Der nede?
- Kan noen ha presset dem av veien? - Det er mulig, men lite sannsynlig.
- Virker som de forlot bilen med vilje. - Med vilje?
Bilen sto pent parkert i veikanten, den var ikke satt der i hui og hast.
Dørene var låst. Vi fant ikke nøklene.
Den gikk. Tanken var ikke tom, batteriet var ikke flatt. Den startet.
- Vi fant noen øl i bilen. - Øl? Hadde de drukket?
Ja, bare et par øl. Vi vet ikke om det betyr noe.
Der var blodspor. Vi tror det var Marks.
Og kameraet til broren din, selvsagt.
Dette lå i bilen.
Det er bare diamantklapperslangen man må passe seg for. En fyr døde.
Han klatret over en bakketopp og den bet ham i halsen.
Dust! Seriøst? Foreldrene hennes, da?
- Det er du som vil av gårde. - Skal vi ryke uklar alt før vi drar?
- Det fungerte. - Klokka er halv åtte, duster.
Det er mange som hakker på sjåføren akkurat nå.
Er dere klare?
Josh, har du alt utstyret? Kanskje vi bør dobbeltsjekke?
Det er for sent når vi har dratt.
Kjør! Jeg vil ikke snakke med faren min.
- Han ser da grei ut. - Ja, til du treffer ham.
- Når må dere være hjemme? - Foreldrene mine bryr seg ikke.
Mamma får ikke sove før jeg er hjemme.
Det er annerledes for ei jente enn for to menn.
Se, Josh. Det ser ut som helleristningene i boka.
Det er aliens som har lagd dem.
Jeg kan finne på noe.
Hva som skjedde fra de forlot bilen til de var her, er et mysterium.
BILEN FUNNET SLUTT PÅ BÅNDET
Det kan være et par timer eller en hel dag. Det er hullet vi må fylle.
Det letes etter spor etter de savnede tenåringene.
Letingen var nesten helt resultatløs.
Når noen forsvinner og man finner et kjøretøy, så pleier man finne noe.
Men det fantes ingen spor der, ikke når de søkte med hunder engang.
Etter to dagers leting slår politiet leir ved en landevei i ørkenen.
Letemannskapene på bakken sier jenta hadde en lys gul genser.
Det prøver man å se etter der nede.
Man flyr bare fram og tilbake, som når man klipper plenen.
Det ser flatt ut fra luften, men når man går rundt der nede
fins det mange steder i terrenget der de kan befinne seg.
De som har opplysninger i saken bes ringe en tipstelefon.
Hadde du spurt i begynnelsen om vi ville finne dem, så hadde jeg sagt ja.
Tre ting å se etter. Tre gensere. Ikke for å være morbid, men tre lik.
Det utgjør mer å lete etter, men vi fant ingenting.
Om du skulle spekulere, hva tror du skjedde?
Om dere ikke filmet, så kunne jeg gi dere min mening.
- Men det er vanskelig å spekulere. - Ok.
- Hva tror du skjedde? - Det kan handle om sjalusi.
Ene gutten liker jenta, jenta liker den andre gutten. Guttene får rede på det.
Noen kan ha plukket dem opp og kjørt dem et sted, men da hadde de dukket opp.
En forbrytelse kan ha skjedd, men én gjerningsmann vil få problemer.
Det er vanskelig å holde tre personer fanget.
Kanskje noen smuglet dop. De kan ha vært på feil sted til feil tid.
Kanskje de snublet over noe åtte km unna. Kanskje de ble kjørt dit.
Vi fant ingenting, så hvem vet hva som hendte? Vanskelig å spekulere.
- Hvordan traff du Josh? - Det føles rart å snakke om det.
- Vi møttes faktisk i kirka. - Ja vel?
Alle kalte Josh "rødtopp" og ertet ham for det røde håret hans.
Jeg visste ikke at "rødtopp" betydde rødhåret.
Jeg trodde det var kallenavnet til Josh.
Jeg syntes han var kul, siden alle kjente ham, så jeg ville henge med ham.
Det var sånn vi ble venner.
- Jeg filmet noen kule kaktuser. - Filmet dere meg mens jeg sov?
- Nei, det ville vi aldri gjøre. - Jo, litt.
Kan du ta på deg beltet igjen, takk?
Det fins bokstavelig talt ingenting her ute.
Hallo!
Du kommer til å bli halshogd av...
- Jeg vil bo her. - Vil du bo her?
- Forsiktig! - Beklager. Det var min feil.
Jøss, se. Et dødt dyr.
- En prærieulv? - Er det to? Vent, kameraet suger.
- Er det alt? - Ja, det var det siste han filmet.
Så Josh dro dit, og filmet ikke annet enn veien?
Virker ikke det rart?
- Jeg har alltid syntes det var sprøtt. - Hvorfor det?
Broren din hadde alltid kameraet klistret til ansiktet.
Det virket rart at han gikk fra det.
Kan de ha hatt et kamera til? Er det mulig?
Jeg har tenkt på det. Broren din bør ha hatt det med seg.
Ashley hadde tilgang til kamerautstyr hun kunne kvittere ut.
Men ingenting sånt er meldt savnet.
Vi undersøkte det så langt vi kunne, og politiet kunne ikke heller gå videre.
- Det var vel det de brukte i 1997? - Det er litt før min tid.
Men ja, trolig.
- Har dere noen av de gamle kameraene? - Ja.
Dette er Ashley Foster på CPTV. Jeg vil bare si hei til nye seere.
- Hvor kommer det fra? - Det lå i Marks bil da han forsvant.
Med Ashley og broren min. Vi tror Josh hadde et kamera til med seg.
Da kom det nok fra skolen.
Kan Ashley ha kvittert ut et under et annet navn?
Mulig, men det var som sagt før jeg begynte her.
- Føres det register over sånt? - Det har gått 20 år.
Jeg beklager at jeg ikke kan være til mer hjelp.
Om de hadde et kamera til, så forsvant det med dem.
Det er bare enda et blindspor.
Siste nytt. Letingen etter de tre savnede tenåringene avsluttes.
Ingen nye bevis eller spor bringer letingen framover.
Det er som at de avskrives. Sønnen min og vennene hans oppgis av politiet.
Alle politiets forsøk på å finne ut hva som har skjedd, mislyktes.
Man kom ingen vei i saken.
Hadde de hatt barn, hadde de villet at noen lette etter dem.
Kera Ashley.
Jeg vet at du lever og at du hører stemmen min nå.
Du aner ikke hvor mye din far og jeg savner deg, hvor glade vi er i deg.
Hver natt drømmer jeg at jeg går ned, og så sitter du ved bordet.
Som om du aldri hadde vært borte.
Jeg vet at det betyr noe. Jeg vet at det betyr
at du fremdeles lever.
Din far og jeg gir aldri opp håpet.
Jeg er så glad i deg, Ashley. Vær så snill, kom hjem.
Jeg ville ha begravelse.
Men Jack nektet, så her er vi nå.
- Så benken var et kompromiss? - Ja, det er sånn ekteskap fungerer.
Sophie, jeg tror ikke broren din lever.
Jeg tror ikke det. Da hadde noe skjedd.
Jay, kom hit!
- Hva er det? - Har du sett dette?
Hadde du vært her for ti år siden og sett lysene
hadde du blitt forbløffet.
- Er det guvernøren? - Ja.
Han sa lysene var en spøk. Han holdt pressekonferanse der han vitset om dem.
Nå sier han at han så lysene. Han vedgår at han løy.
Guvernøren, en veteran fra flyvåpenet, vedgikk aldri å ha sett det, før nå.
Om ikke forsvarsdepartementet beviser noe annet, mistenker jeg
at det var aliens, et romskip.
Som offentlig person må man være forsiktig med hva man sier.
Folk kan reagere veldig emosjonelt.
Er det han?
Følg meg og la kameraet gå.
Garland? Sophie Bishop, jeg snakket med deg på telefonen.
Jeg kan nok ikke hjelpe deg.
- Du jobbet jo for guvernøren fra 1992? - Jeg vet ingenting om broren din.
Phoenix-lysene, da? 15. mars 1997 sa du på tv at de var militære signalraketter.
Så du guvernøren på CNN, der han sa det var løgn?
- Du var pressesekretæren hans. - Beklager. Vi ville ikke skape panikk.
Hvem ba dere lyve?
Tenk om Josh var sporet av noe.
Vi har alltid forutsatt at han gikk seg vill, ble kidnappet
eller myrdet, men tenk om...
Tenk om han ble bortført av aliens?
Herregud, jeg høres ut som ham, hva?
Så hva gjør vi nå?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva vi gjør her lenger.
Leit at dere drar, det føles som dere nettopp kom.
Får jeg spørre deg om noe?
- Hvorfor skilte du og pappa lag? - Elskling, alle er skilt nå.
Var det på grunn av at Josh ble borte, eller hadde dere skilt dere uansett?
- Hallo! - Du kommer til å bli halshogd av...
- Jeg vil bo her. - Vil du bo her?
Kanskje. Josh, vil du stoppe her?
- Hvordan var det med henne? - Bra. Hun forbereder flyttingen.
Si at om hun trenger hjelp, så kan hun ringe meg.
Noen vet hva som skjedde.
Mark gikk seg ikke vill ute i ørkenen. Det stemmer ikke.
Om Josh ikke hadde forsvunnet, hadde du og mamma holdt sammen da?
Ja. Hva sa hun?
Det som skjedde, var at broren din forsvant.
Forsvant totalt. Det preget livet vårt.
Man vil finne disse tenåringene.
Om det stemmer, hva var det da?
Er Josh død? Lever han? Led han?
Forholdet vårt dreide seg til slutt bare om de spørsmålene.
Jeg klarte ikke å elske faren din, jeg klarte ikke å være hustruen hans.
Alle kritiserer meg for at jeg ikke taklet det.
Jeg var den eneste som ennå prøvde å finne ut hva som skjedde med broren din.
Vil du komme til et punkt der du kan gi slipp på det, pappa?
Vel, vis meg liket hans.
- Det var hyggelig å møtes. - Glad i deg.
Ring meg når du er framme, så jeg vet at du kom deg trygt hjem.
- Ses vi til jul? - Ja, det gjør vi. Glad i deg.
- Jeg er glad i deg. - Ha det, pappa.
Sophie, det er Luisa Moreno, jeg snakket med deg på Canyon Park.
Ring meg når du har tid.
Hei.
Tusen takk for at du ville møte meg.
- Var det vanskelig å finne fram? - Nei, langt ifra.
Vi har hatt stedet siden sent 1970-tall. Alt gammelt eller utdatert havner her.
Jeg var ute og kastet noe søppel, og så at den lå borte ved døra.
Noen må ha kastet den inn her og glemt den.
- Kan jeg få det? - Det er ditt.
TILHØRER CANYON PARK HIGH SCHOOLS AV-AVDELING
Jeg vet du er opprømt nå, men...
- Du må ikke håpe på for mye. - Jeg vet det.
- Er det et bånd? Vær forsiktig. - Ja da.
- Det er Ashleys håndskrift. - Er det?
Dæven...
Trykk på play.
- Gjør det, du. - Er du klar?
Soph? Sophie?
FLYVÅPENETS TESTOMRÅDE I GOLDWATER SALT RIVER, ARIZONA
Hei. Sophie Bishop. Jeg har avtalt møte med kaptein Groves.
Legitimasjon, takk.
Kjør til side, ma'am. Vent der borte.
- Hva er problemet? Vi har en avtale. - Ja, ma'am. Vent der borte.
Har det gått en time?
Det er han. Ok, bli her. Ligg lavt.
Frøken Bishop? Hei.
- Kaptein Groves. Beklager ventingen. - Det er greit.
- Vi kan gjøre intervjuet her ute. - Det er ikke aktuelt.
- Det blir ikke noe intervju. - På telefonen sa du det var i orden.
- Hva fikk deg til å ombestemme deg? - Jeg forstår. Det er alt jeg kan si.
Har dere sett på materialet?
Kjør forsiktig.
- Er alt i orden? - Ja, men det der var uventet.
- Hva sa han? - "Ikke la det filmopptaket komme ut."
Hva vil du gjøre, da?
Hva hadde Josh gjort?
Dette blir helt rått.
Se.
- Se på øyet! Kameraet fokuserer ikke. - Ikke gå for nær.
- Det lukter svidd. - Hannene slåss om hunnene.
Det er samma brannskader som når ufoer har eksperimentert på dyr.
Ja, de er blitt brent av sola.
Dæven.
Denne veien.
- Jeg kødder selvsagt. - Du sa at du så ut som en eldre Leo.
Folk sa det da "Romeo og Julie" kom ut.
- Det gjorde meg populær på skolen. - Hva snakker dere om?
- Deg.
Vi må opp på toppen der. Vi ser ingenting her nede fra.
Vi vil ikke se noe der oppe heller.
Ikke vær sånn. Det hjelper ikke akkurat nå.
- Du husker hvor vi parkerte bilen? - Ja, det er den veien.
Josh, kom og se på dette.
- Hva har du der? - Helleristninger.
- Da er vi på rett spor. - Jøss, eldgammel graffiti.
Dette er indianeres helleristninger.
Lagd for flere hundre år siden av apacheindianerne som bodde her.
De var vant til å bo i fjellterreng.
Historikere er ikke sikre på hva sirklene dere ser betydde.
De kan ha betydd krusninger på vannet eller ting de så på himmelen.
Det var vel det hele. Helleristninger.
Vær så snill, vær forsiktig.
Fikk du det? Så det bratt ut?
Idioter.
Jeg burde ikke ha tatt den røyken.
- Hvor langt skal vi gå, Josh? - Bare fortsett!
Det hveser i luftveiene mine. Jeg er andpusten.
Kameraet går? Se her.
- Hvor fikk du dem fra? - Spør Diane Sawyer.
- Fikk dem av en fyr på bensinstasjonen. - Han falt vel for deg.
Jeg bruker bare øynene. Nei, ikke film dette.
Vær veldig forsiktig med det på klippekanten.
- Hvor er Mark? - Han slår lens.
- Ville du ikke bli med? - Hold kjeft.
Hva gjør du? Dette er ingen Hitchcock-film.
Regissøren er ikke med i denne.
Spiller dere "sannhet eller konsekvens" her oppe?
Skal vi spille "sannhet og konsekvens"? Du begynner.
- Du har jo drukket noen øl. - Jeg tar konsekvens.
- Konsekvensen er å snakke sant. - Spillet er ikke sånn.
- Det er sånn jeg spiller det. - Hva er det med deg og Debbie Gomez?
- Debbie Gomez? - Hvordan det?
- Ryktet går jo. - Vi henger sammen iblant.
- Spiller dere tennis eller golf? - Kutt ut, da. Vi henger sammen.
Hvorfor ba du henne ikke med hit?
Det hadde vært sært. Jeg ville ikke ha en dobbeldate.
Det var sært.
Vi kan ikke bli her. Vi må gå når sola går ned.
Vent og nyt litt, takk.
Jeg vil ha med dette, det er vakkert.
- Josh, hva er det der? - Hva?
- Hva da? - Det. Der, hva er det?
Ashley.
Mark, er det ikke... Hva?
- Er det ikke Luke flybase? - Det kommer nok fra flybasen.
- Kan det være et helikopter? - Vi hadde hørt om det var et helikopter.
Vent.
- Vent... - Det er ikke et jagerfly.
- Det er det ikke. - Da hadde vi hørt det.
- Hva? Herregud. - Ok.
Herregud! Josh, fikk du med det?
- Vent. - Dæven.
- Hva var det? - Si at du filmet det.
Kan du spille det av?
- Herregud. Seriøst, Josh. - Dette er den beste dagen i mitt liv.
- Visste du at det ville skje? - Få det tilbake.
- Ligger flybasen den veien? - Ja, men det var ikke flyvåpenet.
- Hvordan vet du det? - Fordi det ikke er år 2150.
- Kom tilbake. - Panorer en siste gang, så stikker vi.
Jeg er glad på din vegne. Kom nå.
- Vanskelig å gå ned i dalen i mørket. - Hva er problemet?
- Du finner veien tilbake. - Det blir mørkt og kaldt.
Hun må hjem og jeg må kjøre.
- Takk. Vi må stikke. - Vi går.
- Tenk om flyvåpenet pågriper oss. - Det ville vært for jævlig.
Om flyvåpenet pågriper oss og foreldrene våre aldri får vite hvor vi ble av.
Det ville vært trist.
Mamma ville tro jeg var på rommet mitt og lekte med kameraet.
- De ville merket det etter et par år. - Mine foreldre merker det nå.
- Gikk det bra? - Mark. Mark.
Gi meg det. Gi meg ufoen.
Etter i kveld kan du være produsent eller regiassistent.
Er du ekstra heldig, kan vi stå som regissører sammen.
- Han er tre år eldre enn meg. - Broren stemte på Dole.
- Stemte han på Dole? - Broren din er en idiot.
Kødder du? Han studerer til ingeniør.
Han studerer til ingeniør, han er kjempesmart.
Han blir president en dag.
- Er det en blindvei? - Nei, det er bare å fortsette.
Det er ingen blindvei, vi gikk her.
Pleier det å være så trangt?
Det fortsetter et stykke.
- Jeg ligger veldig tynt an. - Det er vel dagens opplevelse verdt?
Jeg kan være borte maks en time til.
Jeg så ikke de der på veien opp. Jeg husker dem ikke.
Nei, dem så jeg ikke. - Mark, gikk vi virkelig her?
- Mark, hvor er vi på vei? - Vent, jeg sjekker for sikkerhets skyld.
- Går vi i riktig retning? - Ja.
- Hvorfor bruker du ikke stjernene? - Josh.
Er du helt sikker? Ok.
- Hører dere ikke det der? - Hva?
Kom, Josh.
- Det er bare fjell overalt. - Du går bare venstre, høyre hele tiden.
- Kan vi gå? Jeg vet godt hvor vi skal. - Hvem skal vi ellers høre på?
- Greit, hvilken vei? - Vent, stå rolig litt. Jeg skal...
...sjekke først.
- Det der hørte jeg definitivt. - Jeg hørte noe.
Huk dere ned!
Mark, huk deg ned.
- Hva er det? - Det kan være et tog.
Jeg så ingen jernbanespor her ute.
Hysj, hør etter.
- Kom igjen. - La oss komme oss vekk herfra.
- Gå fortere! - Ta det rolig.
- Ash, det er greit. - Vi må vekk herfra straks.
Josh, kjenner du igjen noe her?
- Gi meg kompasset. - Vil du pøve? Få oss hjem, da.
Det skal jeg!
Greit, vi kom herfra...
- Det er definitivt ikke denne veien. - Mark!
- Mark, hvor skal du? - Vent. Jeg finner bilen der oppe fra.
Du kommer ikke til å se noe! Det er bekmørkt!
- Josh, kan du komme og se? - Hva?
- Det funker ikke. - Hvorfor oppfører det seg sånn?
Hva var det?
Herregud, hva er det?
- Vent, stå i ro. Hvor kommer det fra? - Jeg vet ikke!
- Ashley. - Herregud!
Herregud!
Løp, Ashley! Løp!
Herregud!
Herregud! Herregud.
- Herregud. - Herregud.
Josh. Josh. Gikk det bra med deg?
Ja, og med deg? Du skjelver på hendene.
- Jeg ble redd. - Hva var det for noe?
- Mark, gikk det bra? - Du så vel det der?
- Jeg så bilen, den er rett her borte. - Så du bilen?
- Hva snakker du om? - Kom!
- Mark, hvor skal du? - Jeg vet ikke. Kan vi dra herfra nå?
- Kom igjen! - Mark, du så vel det der?
- Kan vi stikke herfra, takk? - Mark, hva var det?
- Kom igjen, hva så du? - Slutt å snakke til vi finner bilen.
- Jeg vet at bilen er denne veien. - Kan vi snakke om det vi filmet?
- Jeg sa jo det. - Bilen!
Takk og pris!
"Vi kommer ikke til å se noe, Josh."
- Josh, kom deg inn i bilen. - Tenk om de kommer tilbake.
Fem minutter, bare.
- Så du ingenting? - Jeg trodde at jeg så...
- Sirkler? - Ringer. De var over meg og forsvant.
- Ringer som i helleristningene? - Så ikke dere dem?
Da innbilte jeg meg det bare. Nå drar vi.
Pokker også.
- Sånn, ja. - Takk og pris.
- Hva pokker opplevde vi nettopp? - Ingen har filmet noe sånt før.
Nå drar vi.
- Tegn til sivilisasjon. - Det er så herlig å høre på musikk.
Du blir berømt, Josh. Til alle tror at det er en bløff.
- Går det bra med deg? - Ja da, fint.
- Du er litt varm i panna. - Ja, jeg har vondt i magen.
- Mark blir kjent for å ha pisset på seg. - Kutt ut, da. Seriøst?
- Mark, du var drittredd. - Skulle likt å se dere der oppe alene.
Ok.
Hva er det med radioen?
Jeg må kjøre i to timer og vi har filmet ferdig.
Vent, hva er det? Er det en bil?
- Hva er det? - Det er bare en bil.
- Biler har ikke ett frontlys. Slokk den. - Unnskyld.
- Kjør fortere. - Det gjør jeg. Josh, nærmer det seg?
- Ja, det nærmer seg. Jeg ser det. - Hva pokker er det?
- Det er ingen bil! - Hva gjør det? Nærmer det seg?
- Det er rett bak oss! Kjør fortere! - Jeg har gassen i bånn!
- Ikke stopp! - Hva skjedde? Bilmotoren stoppet bare.
- Bilen går ikke. Hva pokker skjedde? - Slutt!
Bilen gikk helt fint, nå gjør den ikke det. Motoren får ikke strøm.
Bilen har ikke strøm.
- Jeg har en rar smak i munnen. - Adrenalin, det er den rare smaken.
Ikke noe vann.
Josh, kom og hjelp meg.
Ash, løs ut håndbremsen.
- Sånn, ja. Klar? - Kom igjen.
- Hva pokker skjer, Mark? - Jeg vet ikke.
Det er bra, Ash.
Mark, går det bra med deg?
- Ja. - Du blør neseblod.
- Hva skjedde? - Jeg blør bare neseblod. Det går bra.
- Går det bra med deg? - Ja, det skjedde ofte da jeg var liten.
Du svetter.
Er det bedre?
Hvor langt er det til bensinstasjonen? Mark?
- 11-12 kilometer. - I mørke? Vi bør bli ved bilen.
- Det er galskap. - Det tar et par timer, så får vi hjelp.
- La oss gå, Josh. - Dette er galskap.
Går det bra med deg? Er alt i orden?
Kom igjen.
Det begynner å bli kaldt.
Du, Ash...
Vi må vente på Mark.
- Det er noe galt med ham, Josh. - Det er bare neseblod.
Det er ikke bare neseblodet.
Det skjedde noe med ham. Det var ikke tilfeldig at bilen stoppet da lyset kom.
Hva mener du? Herjer de med oss?
- De følger etter oss. - Hei!
Hørte dere? Hørte dere det?
- Hørte hva da? - Kom hit!
Kom nå, Mark!
Det er noen der ute.
- Hei! Kom og hjelp oss! - Mark! Kom nå.
- Kom og hjelp oss! - Hva snakker han om? Mark!
- Dan! Takk og pris! Det er broren min! - Hører du noe?
- Hvordan fant du oss? - Hva snakker han om? Mark!
Kom igjen, Mark!
Herregud!
- Hva var det? - Jeg vet ikke.
- Mark! - Mark? Hva pokker...
Mark?
Mark! Jeg ser ikke hodelykta hans.
Mark?
Kom igjen nå.
Vent.
- Hører du noe? Mark hørte stemmer. - Stemmer, Josh? Det er ingen her ute.
- La oss bare finne Mark. Mark! - Han så veldig syk ut.
- Hvor langt kan han ha kommet? - Jeg vet ikke.
- Mark! - Herregud.
- Vi går ingen steder uten Mark. Mark! - Ashley. Ashley.
Mark! Mark!
- Han er forsvunnet. - Han er ikke forsvunnet, bare borte.
- Han er bare borte. - Hva snakker du om?
Han var her, så forsvant han. Noe tok ham. De tok ham!
Nei, ingen tok ham. Han er nok borti her et sted.
Vi må gå videre. Vi må gå videre.
Vi må finne folk, så kan vi komme tilbake og hjelpe Mark.
Kom nå. Vær så snill.
Ok.
Det går bra med meg...
Du, ikke bekymre deg for ham.
Han har vært med i speideren siden han var to år gammel.
Mark!
Dæven steike! Se, det er et lys!
- Er det dem? - Nei, en gatelykt eller bobil eller noe.
- Det var det jeg sa. - Ok, kom an.
Vi kan få vann og tilkalle hjelp.
Kom.
- Filmer du fremdeles? - Ja!
Jeg filmer landskapet, så vi finner tilbake!
Smart!
Jeg må bare hvile litt. Vi klarer oss.
- Vi finner ham, Josh. - Ja.
Pokker! Jeg mistet lommelykta.
- Ok, hvor er den? - Vi får ikke tak i den. Se ned. Pokker!
Ok, vi bruker dette som lommelykt.
Lys foran meg. Ikke mist det. Ok, da går vi.
- Hvor lenge varer batteriet? - En times tid.
- Er det lyst nok? - Ja, det funker.
Vi er nesten nede.
Josh.
Herregud.
Jeg må... Hvor er...
- Det er i lommen... - I lommen framme?
- Her. Her. - Ok.
- Jeg burde ikke tatt dere med hit. - Det er ikke din feil.
- Jeg ville bli med. - Hvorfor?
Jeg vet ikke.
Jeg ville gjøre noe annerledes. Noe uventet.
Noe pappa ikke ville vente seg, i alle fall.
- Det går bra. Det går bra. - Er du sikker?
Ashley.
Pokker.
Vi fortsetter.
Herregud.
- Josh. - Vi kan ikke gå tilbake.
Kom. Ikke se på dem.
- Fy faen. - De er brent. De er brent.
Ashley.
- Josh. - Det går bra. Det går bra.
- Hører du det? - Hva da?
Hører du?
Ashley?
- Ashley! - Hører du det ikke?
- Ashley? Ashley? - Det er pappa.
- Det er pappa! - Herregud! Ashley!
Det er pappa! Pappa!
- Stopp, Ashley! - Pappa! Jeg hører deg!
- Kom! Her borte! - Stopp!
Det er pappa!
Pappa!
- Vær så snill Ashley, stopp! - Pappa!
Hallo?
Herregud!
13. mars 1997 meldte flere tusen mennesker
at de så en trekantet lysformasjon over himmelen i Phoenix.
Det har ennå ikke fått noen forklaring.
Politiet benekter enhver sammenheng mellom lysene i Phoenix
og forsvinningen til Josh Bishop, Ashley Foster og Mark Abrams.
Letingen etter sannheten fortsetter.
Norske tekster: P.S. Mannes